ПОЯСНЮВАЛЬНА ЗАПИСКА
до проекту наказу Міністерства фінансів України 
«Про внесення змін до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів»

1. Мета
Метою прийняття акта є врегулювання окремих питань відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів.
2. Обґрунтування необхідності прийняття акта
У межах повноважень, наділених законодавством, митні органи приймають рішення, згідно з якими товари та транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, можуть тимчасово потрапляти на склад митниці.
У разі якщо власники товарів не погоджуються з такими діями митного органу, вони можуть оскаржити їх у встановленому законодавством порядку. За наявності підстав такі скарги (позови) задовольняються, відповідні рішення митниць визнаються протиправними та/або скасовуються. Скасування таких рішень фактично спростовує причини розміщення на складі митниці товарів, стосовно яких розглядалося питання щодо відмови у митному оформленні, випуску/пропуску товарів. Отже, створюється ситуація, за якої власник не міг вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Перебування товару на складі митниці у такому разі є вимушеним для власника, а якщо відповідні рішення митниці надалі скасовуються, – фактично й безпідставним. Варто зазначити, що судова практика з порушеного питання полягає у підтримці прав позивачів.
Чинна редакція Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.06.2012 за № 1140/21452 (далі – Порядок), передбачає, що при обрахунку витрат за зберігання до розрахункового строку не включаються, серед іншого, час затримки митного оформлення, яка сталася з ініціативи митниці. Посилаючись на цю норму, власники товарів, щодо яких відмовлено у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску/пропуску, наполягають на відсутності у таких випадках підстав щодо відшкодування витрат митниць на зберігання. Водночас цю норму не може бути застосовано у разі виникнення зазначеної вище ситуації, адже її спрямовано на врегулювання іншого кола питань.
Також проектом акта пропонується врегулювати питання відшкодування витрат за зберігання, що здійснюється із суми коштів, одержаних від реалізації товарів відповідно до частини першої статті 244 Митного кодексу України 
(далі – Кодекс). Так, строки зберігання товарів, транспортних засобів на складах митних органів регламентовані положеннями статті 240 Кодексу 
(в більшості випадків – це 90 днів), після завершення яких митний орган набуває підстав здійснити розпорядження товаром, за яким власник / уповноважена ним особа не звернувся / не звернулася.
У разі реалізації такого товару із суми одержаних коштів митний орган має здійснити відшкодування витрат на його зберігання (відповідні положення визначено в частині першій статті 244 Кодексу). У подальшому власник або уповноважена ним особа може отримати залишок коштів, одержаних від реалізації товарів, який зберігається на рахунку митниці протягом 3 років (частина шоста статті 244 Кодексу).
Враховуючи те, що організація процедури реалізації майна потребує певного часу (проведення досліджень товару щодо можливості його допуску до продажу, визначення його ринкової вартості, дотримання інших реалізаційних процедур, встановлених чинними актами законодавства), відшкодування витрат за зберігання реалізованих товарів має здійснюватися лише за визначений статтею 244 Кодексу строк їх знаходження на складі, а тому покладення на власника таких товарів витрат за зберігання понад зазначений строк є необґрунтованим.
3. Основні положення проекту акта 
Порядок пропонується доповнити нормою, згідно з якою при обрахунку витрат за зберігання товарів на складі митниці до розрахункового строку не включатиметься час, протягом якого товари, транспортні засоби зберігалися на складі митного органу у зв’язку з рішенням митного органу, прийнятим на виконання владних управлінських функцій, яке надалі було скасовано та/або визнано у встановленому законодавством порядку протиправним. Розрахунок тривалості такого часу здійснюватиметься на підставі документів, що засвідчують факт прийняття відповідного рішення митним органом, та документів, якими таке рішення було скасовано та/або визнано у встановленому законодавством порядку протиправним, та оформлюється доповідною або службовою запискою на ім’я керівника митного органу або особу, яка виконує його обов’язки.
З питання відшкодування витрат на зберігання, що здійснюється із суми коштів, одержаних від реалізації товарів відповідно до частини першої 
статті 244 Кодексу, проектом акта передбачається, що обрахунок відповідних витрат здійснюватиметься за строк зберігання товарів, транспортних засобів на складі митного органу, який визначено у статті 240 Кодексу.
Щодо обрахунку витрат за зберігання товарів та транспортних засобів, які відповідно до положень Кодексу набули статусу таких, що зберігаються на складі митного органу, проектом акта пропонується передбачити, що розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат у такому випадку обраховуватиметься починаючи з одинадцятого дня з дня закінчення граничного строку їх перебування в зоні митного контролю під митним контролем, визначеного Кодексом, і закінчуватиметься датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або уповноваженій ним особі. 
Також проект акта враховує зміну нумерації окремих положень Кодексу, що відбулася після набрання чинності Законом України від 02.10.2019 № 141-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів», та зміну термінології у зв’язку зі змінами, внесеними Законом України від 14.01.2020 № 440-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв’язку з проведенням адміністративної реформи».
4. Правові аспекти
Проект акта розроблено відповідно до статті 239 Кодексу, з метою врегулювання окремих питань відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів.
5. Фінансово-економічне обґрунтування
Реалізація акта не потребує додаткових витрат з бюджету.
6. Позиція заінтересованих сторін
Публічні консультації з громадськістю не проводилися. 
Проект акта не стосується питань функціонування місцевого самоврядування, прав та інтересів територіальних громад, місцевого та регіонального розвитку, соціально-трудової сфери, прав осіб з інвалідністю, а також сфери наукової та науково-технічної діяльності.
Проект наказу підлягає погодженню з Державною регуляторною службою України, Державною митною службою України та після його прийняття державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.
7. Оцінка відповідності
Проект акта не стосується зобов’язань України у сфері європейської інтеграції, в тому числі міжнародно-правових, та прав Європейського Союзу (acquis ЄС).
Проект акта не потребує проведення цифрової експертизи та отримання висновку Міністерства цифрової трансформації України про проведення цифрової експертизи у зв’язку з тим, що він не стосується питань інформатизації, електронного урядування, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, розвитку інформаційного суспільства, електронної демократії, надання адміністративних послуг або цифрового розвитку. 
У проекті акта відсутні положення, що порушують права та свободи, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, та принципи забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, містять ознаки дискримінації чи які створюють підстави для дискримінації, містять ризики вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов’язаних з корупцією. 
8. Прогноз результатів
Удосконалення положень Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів і запобігання спірним питанням під час такого відшкодування.

Міністр фінансів України					         Сергій МАРЧЕНКО

___ ______________ 2021 року